Hyvää illanjatkoa, herrasmiehet.
Olitte suurenmoinen.
Olen juutalainen. Joulu ei merkitse minulle mitään.
- En kuitenkaan ikinä unohda tätä yötä. - Kiitos.
- Mitä tapahtuu nuorelle neidille? - Minun pitikin kysyä sinulta.
Voisiko hän viettää yön suojassasi?
Tarkoitan, koska hän lähtee?
- Huomenaamulla. - Selvä.
Valitettavasti et voi olla suojassani. En ole yksin.
Siellä on ollut iso rotta jo kolme päivää. Saan sen kyllä lopulta kiinni.
Keksimme jotakin. Hyvää yötä luutnantti.
- Älä huoli, neiti. Löydän sinulle turvallisen paikan. - Kiitos, Jorg.
Mitä panit raporttiisi päämajaan?
Kirjoitin: "24. Joulukuuta 1914."
"Ei vihollisia Saksan puolella tänään. "
Sehän on totuus.
Tänään -
nämä miehet kokoontuivat alttarille, kuin se olisi ollut tuli keskellä talvea.
Myös he, jotka eivät usko tulivat lämmittelemään.
Ehkä vain olemaan yhdessä, -
ehkä vain unohtamaan sodan.
Ehkä.
Mutta sota ei unohda meitä.
Ei enempää valoraketteja!
Hyvää joulua.
- Kuunnelkaa. Joku kaivaa tuolla. - Miinoja!
Perhanan skotit kaivaa miinakenttää.
Ne täyttävät sen räjähteillä ja räjäyttävät meidät.
- Eivät ne kaiva mitään miinakenttää. - Kaivavat, uskokaa minua.
Ystävystyit heidän kanssa hieman liikaa viime yönä.
- Niinkö? Paraskin puhumaan. - Katso!
Jonathan, tule mukaani.
Mitä oikein teet? Aselepo on ohi!
Saksalaiset alkavat ampua sinua milloin hyvänsä. Takaisin juoksuhautaan nyt!
Alas. Nyt!
- Huomenta luutnantti. - Huomenta.
- Onko mahdollista, että me upseerit puhumme kuolleista? - Kuolleista?
Ponchel. Tuo kahvia.
Kiitos, Ponchel. Voit poistua nyt.
Mieheni poistavat viime viikolla kuolleet miehet, -
jotta voisit haudata ne.
Me palautamme teidän miestenne jäännökset, jotka kaatuivat puolellamme viime marraskuussa.
Tuossa on järkeä.
Kuolleiden hautaaminen Kristuksen syntymäpäivänä on hyvä idea.
Olen nopea.
Anteeksi, mutta miksi teillä soi hälytys joka aamu kymmeneltä?
Onko se vahdin vaihdon takia?
Ei, ei. Luutnantti tekee vain kahvia äidilleen joka aamu kymmeneltä.
Hän pelkää, että unohtaa sen sodan tuoksinassa.
Olemme tottuneet siihen.
Niin mekin.
Tarvitsetko apua?
Muutaman päivän kuluttua heidän perheensä ja vaimonsa -
saavat huonot uutiset.
Olisi parempi olla miettimättä sitä.
Heille mikään ei tule olemaan enää ennallaan.
Sinut myös, -
jonain päivänä he saavat sinut ja heittävät kuoppaan.
Mennään, kun on vielä aikaa.
Minulla on passi. Hollanti ei ole kaukana.
- Siellä on rauha, jossa voimme elää. - En voi tehdä sitä. Olisin karkuri.
Ei. Olisimme yhdessä.
Olen vain sotilas kuin kuka tahansa muukin.
Minulla on velvoitteita kuten muillakin täällä.
Hollanti ei ole kaukana. He löytäisivät meidät.
Edes passisi ei pelasta meitä.
On toinenkin keino.
Ranskan raja on vain 100 metrin päässä. Meidän on vain ylitettävä se.
Tein teetä. Ehkä haluaisitte hieman.
Tule.
Toiset pyysivät antamaan sinulle nämä kirjeet.
He eivät luota armeijan postiin.
Ja koska olet menossa takaisin Berliiniin, ajattelimme...
Se sopii.
Anna mennä, Moralek!
Kuulin vaimostasi viime yönä.
Jos haluat, -
voin viedä kirjeen hänelle.
Miksi niin tekisit? Jos jäät kiinni...
Kirje ei estä meitä voittamasta tätä sotaa!
Ja kun valtaamme Pariisin ja kun kaikki on loppunut, -
voit kutsua meidät drinkille Rue Vaviniin.
Ei teidän tarvitse vallata Pariisia tullaksenne drinkille.
Montako ammusta joudut ampumaan päivittäin? Montako?
- Kahdeksan. - Kahdeksan. Entä sinä?
- Seitsemän. - Seitsemän ja kahdeksan. Me taas viisi. Ei kyllä yllätä minua.
Eilen, William sai napattua pari sakemannia, -
jotka olivat ampuneet meitä tunteja.
Mikäli hän jatkaa näin, tulee hänestä koko pataljoonan paras ampuja.
Kaikilla on halukkuutta osuudelle, -
mutta vahdimme Williamin kanssa sitä tarkkaan.
Paljon terveisiä meiltä molemmilta.
Vielä täällä? Miksi he eivät ole lähettäneet autoa?
Odotimme, mutta kukaan ei tullut hakemaan häntä.
Luulen heidän juhlineen koko yön päämajassa eikä kukaan ole vielä hereillä.
Minulle soitettiin päämajasta viisi minuuttia sitten.
He sanoivat sinun kadonneen.
He luulivat sinun hylänneen meidät, Sprink.
Sanoin heille, että tulit neiti Sorensonin kanssa laulamaan tovereillesi.
Se teki heihin suuren vaikutuksen.
He pyysivät pitämään sinua silmällä, kunnes he saapuisivat.
Neiti Sorenson palaa Berliiniin -
ja sinut pidätetään kahdeksi viikoksi.
Niskuroinnista rintamalla.
Niskurointia rintamalla?
En ymmärrä, luutnantti. Mitä huomiseksi on suunniteltu?
Vähän jalkapalloilua? Kenties aperitiivi vastapuolen kanssa?
Vai ammutko heidät, kuten jänikset, juotuasi shampanjasi?
Miten on, luutnantti?
Mikä tämän tarkoitus on? On oudompaa kuolla huomenna kuin että olisi kuollut eilen.
Riittää, Sprink.
Onko kahvia jäljellä?
- Onko ranskalainen luutnantti täällä? - Kyllä, hän saapui juuri.
Mitä teet täällä? Pyysimme kaikkia palaamaan leireihinsä.
Tiedän, mutta...
Tykistömme alkaa tulittamaan teitä kymmenen minuutin päästä.
Joten ehdotan, että tulisitte suojaan juoksuhautaamme.
Jos sinut olisi vapautettu palveluksesta, en olisi tullut varoittamaan seuraajaasi.
Sinut olisi ammuttu, ennen kuin olisit ottanut askeltakaan.
Oletettavaa tietenkin.
Ei sanaakaan, Sprink.
Napakymppi. Anteeksi.
Hitto! Joudumme kaivamaan juoksuhaudan uudestaan.
Muuten... Se kirje vaimolleni...
Lopetimme pommituksen.
Teidän on aika palata. Toivon teidän molempien selviävän hengissä sodasta.
En usko sen olevan ohi vielä.
En olisi yllättynyt, jos tykistömme avaisi tulen hyökkäyksenne jälkeen.
Oletettavaa tietenkin.
Meidän olisi varmaankin syytä erota tässä vaiheessa.
Oli mukava tavata.
Kenties, toisessa tilanteessa -
- olisimme voineet... - Aivan, kenties.
Mennä jopa Vavinille drinkille, kuten turistit.
Se olisi mukavaa. Sanoinko sen oikein?
Kyllä. Ranskasi on parempaa kuin saksankielen taitoni.
Toki. Mutta vaimosihan on saksalainen.
- Onnea. - Samoin.
- Hyvästi. - Onnea.
Antaa mennä, pojat!
Luutnantti...
Onnistuin aikaisemmin jäljittämään heidän konekiväärinsä.
Näet ne tästä.
Mitä teette täällä? Kaikki lähtivät jo.
- Haluaisimme pysyä vankeina. - Vankeina? Se on mahdotonta.
Miten pystyn selittämään läsnäolonne esimiehilleni? En mitenkään!
Menkää takaisin juoksuhautaanne. Pelleilyn aika on ohitse!
Jos menemme takaisin saksalaisten puolelle, he erottavat meidät.
Lukitkaa meidät vaikka vankilaan, kunhan saamme olla yhdessä.
Olkaa kiltti.
Vie heidät kylään.
He ovat vankeja. Vie heidät kouluun siksi aikaa, että heidät siirretään muualle.
Ja pysy heidän kanssaan. Tulemme sinne huomenna.
Luutnantti, voitteko antaa nämä kirjeet Punaiselle Ristille? Se on tärkeää.
- Missä Ponchel on? Olen etsinyt häntä jo tunnin. - Hän sanoi menevänsä syömään.
"Kultaseni, tarraudun muistossasi, kuten kiipeilijä tarrautuu köyteen, jottei hän putoa. "
"Miesparka kuoli linjojemme välissä. "
"Ennen kuin tajusimmekaan, niin hän oli tehnyt kuusi maalia. "
"He myönsivät myöhemmin, että suurin osa heistä pelaa Bayern-Münchenissä"
"En koskaan unohda sen naisen ääntä, miten se kuului hämärtävässä yössä... "
"Että joisin niiden paskiaisten seurassa? Kuolisin mieluimmin. "
"Skottilainen valokuvaaja lupasi lähettää kuvia uudenvuoden aatosta. "
"Bavarialainen antoi osoitteensa, jotta voin tulla käymään sodan päätyttyä. "
"Vietämme uudenvuoden aaton saksalaisten kanssa. "
"Laulamme lauluja, joita skottilaiset opettivat. "
"Ja juomme niiden paskiaisten terveydeksi, -
jotka lähettivät meidät tänne kuolemaan ja istuvat itse lämpimissä kodeissaan. "
Hän on sinun hoidettavissa nyt.
Sinut lähetetään takaisin seurakuntaasi, Skotlantiin.
Toin sinun siirtomääräyksen.
Kuulun heidän joukkoon, jotka ovat tuskissa -
ja jotka ovat menettäneet uskonsa. Kuulun tänne.
Olen hyvin pettynyt.
Kun anoit lupaa seurataksesi seurakuntasi värvättyjä, -
menin sinusta henkilökohtaisesti takuuseen.
Mutta sitten... Kuulin, mitä tapahtui.
Rukoilin puolestasi.
Uskon totisesti, että Herramme Jeesus Kristus ohjasi minua, -
messussa, jonka uskon olleen elämäni tärkein.
Yritin olla Hänen luottamuksensa arvoinen -
ja jakaa Hänen sanomaansa sitä tarvitseville.
Ne miehet, jotka kuuntelivat sinua jouluaattona -
tulevat katumaan sitä syvästi.
Koska muutaman päivän sisällä heidän rykmenttinsä hajotetaan -
kuninkaan käskystä.
Minne ne poikaparat päätyvätkään eturintamalla?
- Mitä heidän perheensä ajattelisivat? - Anteeksi, pastori, pojat ovat valmiina.
Minua odotetaan saarnaamaan sotilaille, -
ketkä korvaavat sinun tiellesi eksyneet miehet.
Ohjatkoon Herramme Jeesus Kristus sinut takaisin oikeaoppiselle ja suppealle tielle.
Onko se Herramme oikea tie?
Et kysy oikeaa kysymystä.
Mieti tätä: Oletko todella kelvollinen -
pysymään seurassamme, Herran talossa?
Kristus, Herramme, sanoi:
"ÄIkää luulko, että minä olen tullut tuomaan maan päälle rauhaa. "
"En minä ole tullut tuomaan rauhaa, vaan miekan. " Se oli Matteuksen evankeliumista.
Veljeni, Herramme miekka on teidän käsissänne.
Te olette sivilisaation puolustajia.
Hyvän voimat, pahan voimia vastaan.
Koska tämä sota on itse asiassa -
ristiretki. Pyhä sota.
Jotta saamme pelastettua maailman vapauden.
Totisesti sanon teille, -
saksalaiset eivät käyttäydy, kuten me, taikka ajattele meidän laillamme, -
koska he eivät ole meidän kaltaisiamme, Jumalan lapsia.
Ovatko he, jotka pommittavat siviilejä täynnä olevia kaupunkeja, -
Jumalan lapsia?
Ovatko he, ketkä vievät joukkonsa -
naisten ja lapsien taakse, -
Jumalan lapsia?
Jumalan avulla meidän on tapettava saksalaiset.
Hyvät taikka pahat, nuoret taikka vanhat.
Tapettava joka ikinen, -
jottei sitä tarvitse tehdä uudelleen.
- Olkoon Herra kanssanne. - Kuten sinunkin.
Herra siunatkoon teitä, -
Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. Aamen.
- Miehet paikoilleen! - Miehet paikoilleen!
Nopeasti!
Mitä teette? Ampukaa se pirulainen!
Mitä odotatte? Ampukaa hänet! Juhlat on ohitse!
Mitä luulette tekevänne? Ampukaa hänet!
Pois asemista.
Häpeä, Gordon.
On tyhmää kuolla pukeutuneena saksalaiseksi.
Mitä pirua teit?
Eräs saksalainen auttoi minua.
Näin äitini.
Joimme kahvia yhdessä, kuten ennen vanhaan.
Sinulla on poika.
Hänen nimensä on Henri.
- Miten annoit... - Jos tulit saarnaamaan, voit lähteä heti.
Etkö ymmärrä kuinka vakavaa tämä on?
Maanpetoksesta saa kuolemantuomion.
Mutta emme voi teloittaa kahtasataa miestä. Se on sinun pelastuksesi.
Enkä laske niitä lukemattomia muita tapauksia, kun olette veljeillyt vihollisen kanssa.
- Jos siviilit saavat tietää tästä... - Noone kertoo sen.
- Luulen niin. - Luulet?
Mukana olleet miehet eivät häpeä tekoaan.
Elleivät he kerro sitä, niin se johtuu siitä että Noone uskoisi tai ymmärtäisi heitä.
Uskomatonta! Vihollisen kanssa veljeilyä, vaikka osa maasta on miehitetty.
Maa? Mitä maamme tietää kärsimyksistämme täällä?
Siitä mitä teemme ilman valitteluja. Kerronpa sinulle jotain.
Tunnen enemmän yhteenkuuluvuutta saksalaisten kanssa, kuin heidän, -
jotka huutavat: "Tappakaa saksalaiset!", syödessään kalkkunoitaan.
- Pötypuhetta. - Ei. Et vain elä samaa sotaa.
Liityt miestesi kanssa Verdunin sektorille.
Olet oikeassa yhdessä asiassa.
En ymmärrä tätä sotaa.
Minun tuntemukseni on ratsuväessä.
Sopisit sinne hyvin, kuten sanoin.
Tänään, taistelen sodassa, jossa suihkulla on enemmän painoarvoa kuin kiväärillä.
Sota, jossa viholliset vaihtavat osoitteita keskenään, jotta voivat tavata sodan päätyttyä.
Löysimme jopa kissan, jolla oli viestilappu saksalaisilta, "Onnea, toverit. "
Minut määrättiin pidättämään kissa maanpetoksesta, -
kunnes asia selvitetään paremmin.
Olet isoisä, isä.
Hänen nimensä on Henri.
Mistä puhut?
Miten sait sen selville?
Et ymmärtäisi.
Hyvä nimi.
Henri Audebert.
Yritetään selvitä tästä sodasta hänen vuokseen.
Istukaa alas.
Kahdessa päivässä olette Itä-Preussissa -
mukana hyökkäyksessä Venäjän armeijaa vastaan.
Toivon teidän osoittavan taisteluhalukkuutta vihollisen edessä.
Juna menee kotimaan läpi, -
mutta teidän ei ole mahdollista nähdä perheitänne.
Miksi? Taidatte tietää sen.
- Kauan eläköön keisari Vilhelm! - Kauan eläköön keisari!
He antavat näitä kelle tahansa.
ELOKUVA ON OMISTETTU ETULINJASSA VUODEN 1914 JOULUNA OLLEILLE SAKSALAISILLE, -
BRITTILÄISILLE JA RANSKALAISILLE SOTILAILLE.